Traducerea și adaptarea : anatem - anatem@gmail.com
S-au tras focuri.
Tulburări sociale au loc în toată zona Los Angeles.
Zeci de polițiști patrulează pe străzi.
Fumul domnea asupra întregului oraș.
Avertizăm pe toată lumea care se află în zona South Central..
Avem 38 de morți și mai mult de..
Trupelor speciale le e greu să intre în zonă..
SCRIITORI PENTRU LIBERTATE
... unde șoferul de camion Reginald Denny a fost scos cu forța din vehicolul său...
Orașul seamănă cu o zonă de război.
S-au adunat mulțimi de oameni la Centrul Parker din zona centrală.
... aici în Hollywood, unde hoții au asaltat mai multe firme.
Au avut loc 3600 de focuri structurale.
Fum gros și negru se ridică din nenumăratele focuri
din Hollywood, centru, Compton, Watts și Long Beach...
Războaiele dintre bande și tensiunile rasiale ating noi cote maxime.
Din jurnalele elevilor din sala 203 a liceului Woodrow Wilson.
În America,
o fată albă poate fi încoronată ca prințesa
pentru frumusețea și grația sa.
Dar o prințesă Aztecă e aleasă pentru sângele ei...
Eva ?
Eva, ce ți-am mai spus eu ?
... să lupte pentru poporul ei, cum au făcut tata și tatăl său
împotriva celor care spun că suntem mai puțin decât sunt ei,
care spun că nu suntem egali în frumusețe și binecuvântări.
.. trei, da, asta e fiica mea !
Era prima zi de școală,
și îl așteptam pe tatăl meu să mă ducă la autobuz.
Roberto !
Eva !
Și am văzut războiul pentru întâia oară.
Eva ! Eva !
Poliția ! Deschide !
L-au luat pe tatăl meu ca răzbunare.
Era nevinovat, dar l-au luat,
pentru că era respectat de cei de-un neam cu mine.
Mi-au numit neamul o bandă pentru că ne luptăm pentru America noastră.
În picioare !
Când am fost inițiată în viața de bandă,
am devenit cea de-a treia generație.
Te bat ca să nu cedezi.
Ei sunt familia mea.
În Long Beach, totul se reduce la aspect.
Dacă ești Latin sau Asiatic sau negru,
ai putea fi împușcat de fiecare dată când ieși pe ușă.
Ne luptăm unii cu ceilalți pentru teritoriu.
Ne ucidem unii pe ceilalți pentru rasă, mândrie și respect.
Ne luptăm pentru ce e al nostru.
Ei cred că sunt în câștig pentru că mă atacă acum,
dar în curând se vor duce cu toții în jos.
A fost declarat război.
- Poftiți cafeaua. - Mulțumesc.
Anul 1 de liceu, 1994
Mi-am adus planurile de lecție. Mi-ar plăcea să vă uitați peste ele.
Da și acestea sunt clasele cu care veți începe.
Anul 1 engleză, patru clase. Cam 150 de elevi în total.
Unii dintre ei proaspăt ieșiți de la școala de corecție.
Câțiva s-ar putea să poarte brățări de picior speciale pentru a li se putea determina locația.
Și vedeți, trebuie să vă revizuim planurile de lecție.
Dacă vă uitați la notele lor. Aceste liste de vocabular
și câteva dintre aceste cărți, "Odiseea" lui Homer de exemplu,
vor fi prea dificile pentru ei.
În regulă.
Pentru cei mai mulți, numai venitul aici
necesită să schimbe 3 autobuze, cam 90 de minute dus și 90 întors.
Doamne.
Deci nu le-aș da prea multe teme în locul dumneavoastră.
Doar ați pierde o grămadă de timp cu teme predate cu întârziere.
În regulă. Mulțumesc.
- Sunteți din Newport Beach ? - Da.
Păcat că nu erați aici acum măcar doi ani.
Aveam unul dintre cele mai bune rezultate școlare din district,
dar de când integrarea voluntară a fost introdusă,
am pierdut mai mult de 75% dintre cei mai buni elevi pe care-i aveam.
De fapt, eu am ales Wilson tocmai din cauza programului de integrare.
Cred că ceea se întâmplă aici e extraordinar, nu-i așa ?
Tatăl meu a fost puternic implicat în mișcarea pentru drepturile civile.
Țin minte când urmăream revoltele stradale din L.A. la televizor,
mă gândeam să urmez Dreptul pe-atuncî.
Și m-am gândit : "Doamne, pe când
"ajungi să aperi un puști în curtea de judecată, lupta e deja pierdută."
Cred că adevăratele bătălii ar trebui să aibă loc aici, în sala de curs.
Ei bine, asta este o idee
foarte bine exprimată.
Erin,
cred că ești o femeie inteligentă și adorabilă.
Dar e prima dată când predai.
Ca șefă a acestei catedre, trebuie să fiu sigură
că te poți descurca cu ce avem de înfruntat aici.
Sunt.
Știu că am multe de învățat despre ce înseamnă să fii profesor, dar sunt un elev bun.
Chiar sunt și îmi doresc foarte mult să fiu aici.
- Ai niște perle foarte frumoase. - Mulțumesc. Sunt de la tatăl meu.
În locul tău, nu le-aș purta la cursuri.
Dragă ?
Ce e ?
Arăt a profesor ?
Salut !
Hei, Chris, baftă, ce faci ?
- Bună. - Bună.
Hei, să stăm aici.
Bună.
Drăguță, ai vrea să-mi dai niște cartofi prăjiți cu milk-shake-ul ăla ?
Numele meu este Erin Gruwell. Bien ați venit la cursul de an 1 Engleză.
Îi dau tipei ăsteia o săptămână.
Bună.
În regulă. Brandy Ross ?
Gloria Munez.
Alejandro Santiago.
Andre Bryant.
Eva Benitez.
Eva, nu Eva.
Eva.
Trebuie să merg la baie.
- Bine, ia cu tine un.. - Da, știu.
Ben Samuels ?
Tipul ăla alb care își dorește să nu fie în sala asta.
Trebuie să plec de-aici.
- Sindy Ngor. - Aici.
Am pronunțat corect ?
- Jamal Hill ? - Băi, ce caut eu aici ?
Grupa asta de curs de ghetou
arată ca o reluare proastă a unui episod din "Cops".
Înțelegi ce zic ? E adevărul curat.
- Tu ești Jamal ? - Mdea.
Păi, dintr-un anume motiv, te-au înregistrat pentru clasa asta.
- Da și e porcărie mare. - E clasa de proști, frățioare.
Înseamnă că ești prea prost.
- Zi-mi asta în față, băi. - Tocmai ți-am zis-o.
Vezi la ce mă refer ? Ești prea prost.
- Băi, știu că nu vorbești cu mine ! - Ok...
Uite, băi, o să te bat la fund, băiețaș.
Puteți să stați jos vă rog ?
Uite, ți-am ținut locul în echipă.
De-aia ești acolo dând din gură.
Vă rog să vă așezați pe locurile voastre.
Locul tău e ca și dus. Nici nu știu de ce te mai obosești să vii
la antrenamente cu Nike-urile alea vechi de doi ani în picioare !
Nu știi nimic despre mine, frățioare !
Mi-ai stricat toată situația.
Jamal ?
Și ce, acum te dai șmecher cu mine ?
Pune curu' jos ! Pune-ți curu' jos, băiețaș !
O să-ți aranjez curu' ăla de o să fii dat afară din teren.
Taci naibii din gură ! Care-i problema, băiețaș ?
Adică, ai vreo problemă ? Stai naibii jos odată !
Mă scuzați, ați putea să mă ajutați puțin aici ?
Așa că fă ceva dacă ai tupeu ! Terminați !
Deci acum mă atingi ?
Stai jos, băiețaș. Terminați, n-o să vă mai rog a doua oară.
Te uiți la mine acum, nu ?
N-o să-mi iei nimic, băiețaș !
O să te aranjez cum trebuie !
Băiete, pune fundu' jos la loc.
Nu-ți face griji, o să mă ocup de tine.
Spune-i. Fă-l să se așeze odată.
Stai jos.
Mulțumesc. Faceți-i vânt de-aici. Ce porcărie.
Erin ?
Erin, dânsul e Brian Gelford.
Predă Engleză la nivel de Juniori (an 3) la Clasele Cu Rezultate Deosebite.
- Bună ziua. Erin Gruwell. Încântată de cunoștință. - Bună ziua. Asemenea.
- Am auzit că ai avut parte de ceva acțiune astăzi. - Da. Totul s-a întâmplat atât de repede.
Nu te lăsa descurajată.
Dacă îți faci treaba, în câțiva ani o să poți preda la clasele de juniori.
E o plăcere.
Oricum, până atunci majoritatea elevilor tăi vor fi plecați.
- La ce vă referiți ? - Păi, până la urmă, încetează să mai vină la școală.
Și dacă eu îmi fac treaba bine, s-ar putea să se înghesuie la ușă.
- Nu ? - Mdea.
- Frumoase perle. - Mulțumesc.
Dacă ar fi după mine, nici n-aș fi la școală.
Ofițerul de eliberare condiționată m-a forțat să vin la școală,
spunându-mi că am de ales între școală și tabăra militară.
Tâmpitul.
Crede că problemele din Long Beach
n-o să ajungă la mine dacă sunt la Wilson.
Nu înțelege că școlile sunt ca orașul,
iar orașul e exact ca o închisoare,
cu toți oamenii separați pe grupuri, în funcție de trib.
Uite Mica Cambodgie.
Ghetoul.
Tărâmul pâinii miraculoase.
Și noi, La Sud De Graniță sau Mică Tijuana.
Așa stau lucrurile și toată lumea o știe.
Dar destul de repede, apar mici șmecherași care se bagă peste tine,
cerând respect pe care nu l-au câștigat.
Arată așa, un trib alunecând încet spre teritoriul altuia.
Fără respect, ca și cum ar revendica ceva ce nu e al lor.
Un străin nu ar putea să observe niciodată, dar noi puteam să o simțim.
Ceva urma să se întâmple.
Calmați-vă.
Să vedem primul nume de pe listă, Homer.
"Odiseea" lui Homer.
Îl știu pe know Homer Simpson.
Nu, acest Homer era un om din Grecia antică,
dar poate că era chel că Homer Simpson.
Ok.
Ce faci ?
Liniște, vă rog.
Dră. Gruwell, tocmai mi-a luat geanta !
Taci din gură ! Nu ți-a atins nimeni nenorocita de geantă.
Ba da, te-am văzut.
Jamal. Jamal. Ia-i ghiozdanul.
N-am făcut nimic !
- Jamal. Jamal. - Ok.
Stați ! Stați ! Vă rog, stați la locurile voastre !
Târfă cu ochii strâmbi !
Întoarceți-vă la sălile voastre de curs.
Întoarceți-vă la sălile de curs imediat.
Asta e tot ce poți ?
Eliberați curtea și terenul de recreere imediat !
... în sălile de curs, sau veți suferi acțiuni disciplinare.
Vă puteți ajuta voi înșivă și pe colegii voștri
și școala voastră întorcându-vă acum în sălile de curs.
Vă rugăm să vă întoarceți în sălile de curs.
Ridică-te, târfă !
Toți elevii trebuie să se întoarcă în sălile lor de curs imediat.
Erin ?
Erin.
Salut, dragă.
Te simți bine ?
Vino aici.
Ești sigură în legătură cu asta ?
Nu e tocmai ceea ce mi-am imaginat.
Nu-i spune tatălui meu.
Să sperăm că n-a văzut știrile.
- Deci, cum e la serviciu ? - Tată.
- Îl întrebăm pe soțul tău. - E bine. Adică, deocamdată.
E o companie bună.
Conduc centrul de date digitale.
- Credeam că ești arhitect. - Este. A luat o pauză.
Și salariul e bun deocamdată.
Cât câștigi, $27,000 pe an brut ?
Dacă știi, de ce mai întrebi ?
Deci, ce o să mâncați ?
Cu intelectul tău, ai putea conduce o corporație majoră.
În loc de asta, îmi fac griji toată noaptea pentru că ești profesoară la Attica.
Tu te-auzi ce spui ?
De câte ori te-am auzit vorbind despre marșuri pentru drepturi civile ?
Bandele astea sunt criminali, nu activiști. Nu citești ziarele ?
Se spunea același lucru despre Panterele Negre.
Pariez că puștii tăi habar n-au
cine sunt Rap Brown sau Eldridge Cleaver.
Îți vei irosi talentele pe oameni
care nu dau un ban pe educație.
Îmi frânge inima să știu asta.
Îți spun adevărul.
Păi..
Îmi pare rău. Nu am ce face.
- Tu crezi că slujba ăsta e destul de bună pentru ea ? - Da, cred că este.
Uite, Steve,
dacă Erin crede că le poate preda copiilor ăstora, poate.
Dacă-i spui că nu poate doar o să se enerveze.
Deci nu-i place slujba ta. Și ce dacă ? De ce lași lucrurile astea să te afecteze ?
Nu știu, pur și simplu. Nu sunt obișnuită să-l dezamăgesc.
Spune-mi când pot să mă spăl pe dinți.
- Mă enervează că nu avem chiuvete independente. - Intră. E destul loc.
Bine. Mersi.
Nu pot să cred că a adus în discuție salariul meu.
Ce s-a întâmplat cu el ?
Era ca un Atticus Finch pentru mine când creșteam
și acum vorbește despre salarii ? Cred că joacă prea mult golf.
De fapt, cred că are nevoie de ajutor.
De ce nu e profesoratul destul de bun pentru el ?
Dragă, calmează-te.
Știi, în afară de faptul că te-ai căsătorit cu mine,
nu l-ai dezamăgit niciodată serios. Te adoră.
Îi place de tine. Doar că..
Crede că nu sunt destul de bun pentru tine, ceea ce e în regulă.
Așa sunt tații. Sunt sigur că și eu voi fi la fel într-o zi.
Știi, încetează să încerci să fii fiica perfectă.
Nu trăiești în casa lui, ci în a noastră.
Sau măcar până când găsim una.
- Sau până când ne construiești tu una. - Mdea.
Cu chiuvete suplimentare.
Ești profesor pentru că tu vrei asta.
Am o idee.
O să ne ocupăm de poezie. Cui îi place Tupac Shakur ?
E 2Pac.
2Pac Shakur. Scuze. Ridicați mâna.
Zău ? Credeam că o să fie mai mulți fani.
Am scos textul cântecului ăstuia la imprimantă.
Vreau să ascultați fraza asta de pe tablă.
E un exemplu de rimă internă.
Ce face el e foarte sofisticat și mișto, de fapt.
"Copilul-bărbat în Tărâmul Făgăduinței nu-și putea permite prea mulți eroi
"Mama era singura care a fost acolo, Tata a fugit
"Și nu, nu cred că te-ai fi gândit că o să cresc să fiu atât de puternic
"Arăți cam palid, din cauza berii ? O, Tata s-a înșelat atât de tare
"Unde sunt banii care ai promis că mi-i vei trimite ?
"Am vorbit la telefon și păreai atât de prietenos"
- Crezi că nu-l știm pe 2Pac ? - Fata albă o să ne învețe despre rap.
Nu, nu e vorba de asta. Ce voiam eu să fac era..
Habar n-ai ce faci acolo de fapt, nu ?
Ai mai predat vreodată ?
Și profa a fost prinsă !
În regulă, Jamal, gata. Jamal ! Termină !
Știi ce ? Vreau să te muți pe locul ăsta din față chiar acum.
- Ce ? - Haide.
M-am săturat de scandalul ăsta din clasă.
Păi, asta e.
Schimbă locurile cu Ben.
- Haide. - Nu pot să merg acolo singur.
- O să fie totul în regulă. - Nu, nu o să fie.
Nu stau lângă el.
Nu merg în față fără băiețașul meu.
Nu stau acolo singur !
- În regulă. - Liniște.
Bine, știți ce ?
Vreau ca voi toți să vă mutați în partea asta a sălii.
Voi din spate, aici. Sindy și restul, mergeți în spate.
Haide. Acum !
Mergeți înapoi în China, toți.
- Sunteți toți niște nenorociți scunzi. - Mișcă până nu te calc în picioare.
Treci în spate, băiete.
Pleacă din banca mea.
Deci, toată lumea e mulțumită de noile granițe ?
Eva ?
Unde mergi ?
Hei ! Hei !
Ce tâmpenie ! Haide măi, asta e..
Ce naiba ?!
Dă-mi banii înapoi !
Chestia asta mi-a luat banii ! Îi vreau banii înapoi !
Uite prin ce trebuie să trec. Rahat !
Învață să vorbești limba engleză ! Ești din țara asta, nu ?
Dă-mi banii înapoi !
Vreau banii mei !
Dă-mi banii înapoi !
Haide ! Să mergem !
Haide, să mergem odată !
Lui Paco îi era teamă.
În mașină mi-a spus :
"Nu poți să acționezi împotriva celor de-un sânge cu tine. "
Aceleași cuvinte pe care tatăl meu le-a folosit de atâtea ori.
Doar eu l-am văzut pe Paco.
Ceilalți se uitau în altă direcție.
Așa că atunci când poliția m-a interogat, am știut că trebuie să-i iau apărarea.
În regulă, să începem odată ca să nu pierdem prea mult timp.
Directorul Banning ar vrea să spună ceva
în legătură cu evenimentele din seara trecută.
Am vorbit cu poliția.
După cum s-ar putea să știți, în schimbul de focuri de ieri
au fost implicate persoane care sunt elevi la Wilson.
Grant Rice a fost arestat ca principal suspect.
Dnă. Gruwell,
se pare că unul dintre elevii d-voastră, Eva Benitez...
- Eva. ... l-a identificat pe el ca fiind trăgătorul.
Ea e principalul martor în acest caz.
Politica noastră este să nu discutăm despre acest subiect la ore.
- Vă mulțumesc tuturor. - Mulțumesc.
Hei, Tiny, ia vezi aici.
Hei !
Da ?
Bine.
Gloria ?
Te rog citește prima propoziție de pe tablă.
De ce eu ?
Pentru că știu cât de mult îți place să citești.
Închide revista.
"Odysseus nu avea simțul direcției."
Nici una între aceste propoziții nu este corectă.
Vreau să le rescrieți folosind timpul
și ortografia corecte pe pagina 4 a caietelor voastre de lucru.
Nu am pagina 4. A fost ruptă
Bine, folosește următoarea pagină goală.
Ce se întâmplă ?
Ce e aia ? Dă-mi-o.
- Ce e asta ? - Lăsați-o baltă.
Vi se pare că e amuzant ?
Tito ?
Asta ar fi amuzant dacă ar fi un desen cu tine ?
Nu e.
Închideți caietele.
Poate ar trebui să vorbim despre artă. Tito are talent, nu credeți ?
- Da, da. - Bine, Tito.
Știți ceva ?
Am văzut un desen ca ăsta într-un muzeu.
Numai că nu era cu un negru, ci cu un evreu.
Și în loc de buze mari, avea un nas foarte mare.
Ca al unui șobolan.
Dar nu era un anumit evreu,
era un desen care-i reprezenta pe toți evreii.
Și desenele astea au fost puse în ziare
de către cea mai faimoasă bandă din istorie.
Ăștia suntem noi, frate.
Credeți că știți totul despre bande ?
SUnteți amatori.
Banda asta v-ar face pe toți de rușine.
Și ei au început săraci și furioși și toată lumea îi privea cu dispreț.
Până când un om a decis să le ofere puțină mândrie,
o identitate și pe cineva pe care să dea vina.
Voi ocupați cartiere ?
E un nimic prin comparație. Ei ocupau țări întregi.
Și vreți să știți cum ?
Pur și simplu îi eliminau pe toți ceilalți.
Da, îi eliminau pe toți de care nu le plăcea
și pe toți pe care dădeau vina pentru dificultățile din viețile lor.
Și una dintre modalitățile prin care o făceau era asta.
Vedeți voi, publicau desene ca ăsta în ziare.
Vrei cu nasuri lungi. Negri cu buze mari și pline.
Mai publicau și dovezi științifice
conform cărora evreii și negri erau cea mai joasă formă de specie umană.
Evreii și negrii erau mai mult ca animalele.
Și fiindcă erau ca animalele,
nu prea conta dacă trăiau său mureau.
De fapt, viața ar fi mult mai ușoară dacă ar fi toți morți.
Așa se petrece un holocaust.
Și asta e cea ce credeți unii despre ceilalți.
Nu știi nimic, fetițo.
Nu, nu știu, Marcus ! Așa că de ce nu-mi explici ?
Nu-ți explic nimic !
Ai idee măcar cum trăim ?
Noi am fost primii aici.
Taci naibii din gură, băi.
Bine ! Gata !
Deci ce spui tu este că dacă latinii n-ar fi aici,
sau dacă Cambodgienii sau negrii, sau albii sau mai știu eu cine,
dacă ei n-ar fi aici, totul ar fi mai bine pentru voi, nu-i așa ?
Bineînțeles că ar fi mai bine !
Ar fi mai bine dacă tu n-ai fi aici.
Da, bine.
Totul începe cu un desen ca ăsta,
spoi un puști moare împușcat dintr-o mașină în mers fără să știe vreodată ce s-a întâmplat.
Nu știi nimic !
Nu cunoști durerea pe care o simțim.
Nu știi ce trebuie să facem.
N-ai pic de respect pentru felul în care trăim.
Ne-ai adus aici, ne înveți tâmpeniile astea de gramatică
și apoi trebuie să ieșim iar în lumea aia.
Și tu ce-mi spui despre asta ?
Ce anume din ce faci tu aici poate să schimbe ceva în viața mea ?
Nu vă simiți respectați. Asta vrei să spui, Eva ?
Poate că nu sunteți. Dar ca să primești respect, trebuie să oferi respect.
Prostii.
Poftim ?
De ce să te respect ?
Pentru că ești profesoară ?
Nu te cunosc.
De unde pot ști că nu ești o mincinoasă ?
De unde pot ști că nu ești o persoană rea ?
N-o să te respect doar pentru că te numești profesoară.
Oamenii albi își vor mereu respectul de parcă l-ar merita automat.
Sunt profesoară. Nu contează ce culoare am.
Totul e despre culoare.
Este despre oameni care vor să decidă pentru tine ce meriți,
despre oameni care vor ce nu merită,
despre albii care cred că ei conduc lumea ăsta indiferent ce se întâmplă.
Urăsc oamenii albi.
- Mă urăști pe mine ? - Da.
- Nici nu mă cunoști. - Știu ce poți face.
AM văzut polițiști albi cum îmi împușca un prieten pentru că și-a băgat mâna în buzunar !
În buzunar.
Am văzut oameni albi intrând în casa mea
și luându-l pe tatăl meu pentru simplul motiv că puteau !
Doar pentru că puteau.
ȘI pot pentru că sunt albi.
Așa că urăsc oamenii albi la prima vedere !
Ben, ai ceva de spus ?
Pot să plec de aici, vă rog ?
Cucoană, încetează să te porți de parcă te-ar interesa situația noastră
și ocupă-te de baby-siting-ul tău de-acolo.
- Asta e tot ce crezi tu că fac ? - În mod sigur nu e altceva.
Când mă uit în lume,
nu văd pe nimeni care arată ca mine cu buzunarele pline,
decât dacă fac rap sau se joacă cu o minge baschet.
Deci ce altceva ai tu să-mi oferi ?
Și dacă nu poți cânta rap sau să joci baschet ?
- În nici un caz asta. Atâta știu și eu. - Poți să fii sigură.
ȘI credeți că o să ajungeți să absolviți așa ?
Am ajuns la liceu. Nu m-a împiedicat nimeni.
Cucoană, o să fiu norocos dacă ajung să am 18 ani. Suntem în război.
Absolvim în fiecare zi când trăim,
pentru că nu ne e teamă să murim apărând ce e al nostru.
Cel puțin mori pentru ai tăi, mori cu respect, ca un războinic.
Așa e.
Deci când ești mort, o să primești respect ? Asta e ceea ce crezi ?
- Corect. - COrect.
- Da.
Știi ce o să se întâmple când o să mori ?
O să putrezești în pământ.
Și oamenii vor continua să trăiască și o să te uite.
Și când vei putrezi,
crezi că o să mai conteze că ai fost un gangster adevărat ?
O să fii mort.
Și nimeni, nimeni nu va dori să își aducă aminte de tine,
pentru că tot ce ai lăsat în urma ta va fi asta.
Ridici mâna ?
Lucrul ăla pe care l-ați spus mai devreme, Holocausul ?
- HolocausTul, da. - Ce e ?
Ridicați mâna dacă știți ce e Holocaustul.
Ridicați mâna
dacă cineva a tras în voi.
Ce ziceți de asta ? Discutăm despre Holocaust.
Nu, n-o să poată citi asta.
Putem încerca. Cărțile stau aici neatinse.
Uită-te la notele lor la lectură.
Și dacă dau cărțile astea elevilor tăi, n-o să le mai vedem vreodată.
Dacă o să le dau, o să le strice.
Și asta ? "Romeo și Julieta". E o poveste foarte bună cu bande.
Nu, nu cărțile alea. Asta e ceea ce le dăm.
E "Romeo și Julieta", o variantă comprimată.
Dar și astea.. uite ce fac cu ele.
Vezi cât de rupte sunt ? Desenează pe ele.
Dnă. Campbell ?
Ei știu că primesc astea
pentru că nimeni nu crede că sunt destul de deștepți pentru cărți adevărate.
Nu avem bugetul necesar să cumpărăm cărți noi în fiecare semestru
când puștii ăștia nu le aduc înapoi.
Deci, ce să fac ? Să le cumpăr cărți eu ?
Asta e treaba ta, dar ai arunca banii degeaba.
Mai există cineva cu care pot vorbi despre asta ?
- Poftim ? - Îmi pare rău, dar..
Nu înțeleg.
Comitetul de Educație din Long Beach e de acord
cu faptul că aceste cărți stau aici degeaba fără să fie folosite ?
Să îți explic.
Se numește educație localizată.
Înseamnă că eu și directorul avem autoritatea
să luăm asemenea decizii fără să consultăm Comitetul,
care are probleme mai importante de rezolvat. Acum înțelegi cum funcționează sistemul ?
Îmi cer scuze. Nu voiam să vă subminez autoritatea.
N-aș face niciodată așa ceva. Eu doar..
Nu știu cum să le atrag atenția punându-i să citească așa ceva.
Nu poți obliga pe cineva să vrea o educație.
Cel mai bun lucru pe care-l poți face e să-i înveți să fie ascultători, disciplinați.
Asta ar fi o realizare uriașă pentru ei.
Din moment ce o cunoști pe Margaret mai bine decât mine, mă întrebam
dacă ai putea să mă susții.
Chiar cred că povești ca "Jurnalul lui Anne Frank"..
Ar fi atât de bune pentru ei
și ea nu pare să-și dea seama că ei ar putea empatiza cu personajele,
ținând cont de lucrurile cu care se confruntă zi de zi.
Desigur. E o poveste universală.
Adică, Anne Frank, Rodney King, sunt aproape același lucru.
- Îți bați joc de mine ? - Da.
Doamne, auzi și tu ce spui acolo.
Cum îndrăznești să îi compari cu Anne Frank ?
Ei nu se ascund.
Merg în mașini în câmp deschis cu arme automate.
Eu sunt cel care trăiește în frică. Nu pot ieși noaptea din casă.
Și dai vina pe copiii ăștia ?
Asta era o școală de top până să vină ei aici.
Și uite în ce s-a transformat.
Adică, ți se pare normal
ca elevii care-și doresc o educație să aibă de suferit
pentru că liceul lor se transformă într-o școală de reformă ?
Pentru că niște copii care nu vor să fie aici și care nici n-ar trebui să fie aici,
sunt obligați să fie aici
de către geniile care conduc inspectoratul școlar ?
Integrarea e o minciună.
Da, noi, profesorii, nu putem spune asta, pentru că am fi acuzați de rasism.
Deci, te rog, termină cu activitățile de majoretă, Erin. Ești ridicolă.
Nu știi nimic despre copiii ăștia.
ȘI nu ești în măsură să emiți păreri despre profesorii
care trebuie să supraviețuiască în locul ăsta.
O să jucăm un mic joc, bine ? E foarte distractiv, promit.
Uitați, puteți fie să stați în bănci și să citiți din caietele de lucru,
fie să jucați ceva.
În ambele cazuri, sunteți blocați aici până când sună soneria.
Ok, se numește Jocul Liniei.
O să vă pun o întrebare.
Dacă răspunsul e afirmativ, pășiți spre linie,
apoi vă dați înapoi pentru următoarea întrebare.
- Ușor, nu ? - Da, cum zici tu.
Prima întrebare.
Câți dintre voi au ultimul album Snoop Dogg ?
L-ați furat ?
Ok, înapoi.
Următoarea întrebare.
Câți dintre voi au văzut filmul "Boyz 'n the Hood" ?
Următoarea întrebare.
Câți dintre voi trăiesc în suburbii ?
Câți dintre voi știu pe cineva, un prieten sau o rudă,
care a fost sau este la școala de corecție ?
Ați dintre voi au fost la școala de corecție
sau în închisoare pentru orice durată de timp ?
Orele suplimentare la școală ca pedeapsă nu se pun.
O tabără de refugiați se pune ?
Tu hotărăști.
Câți dintre voi știu de unde să cumpere droguri acum ?
Câți dintre voi cunosc pe cineva dintr-o bandă ?
Câți dintre voi sunt membri ai unei bande ?
- Bună încercare.
Ok, asta a fost o întrebare stupidă, nu-i așa ?
Da.
Nu aveți voie ca elevi să fiți afiliați unei bande.
Îmi cer scuze că am întrebat. Greșeala mea.
Acum o să vă întreb ceva mai serios.
Stați pe linie dacă ați pierdut un prieten în conflictele dintre bande.
Stați pe linie dacă ați pierdut mai mult de un prieten.
Trei.
Patru sau mai mulți.
Bun, aș vrea să îi omagiem pe cei pierduți.
Oriunde stați, rostiți-le numele.
James.
Beatriz.
Vă mulțumesc tuturor.
Acum, am ceva pentru fiecare dintre voi.
Fiecare dintre voi are propria poveste
și e important să vă spuneți propria poveste, chiar și numai vouă înșivă.
Deci,
o să scrieți în fiecare zi în aceste jurnale.
Puteți scrie despre orice vreți, despre trecut, viitor, sau prezent.
Puteți să scrieți ca într-un jurnal, sau puteți să scrieți
cântece, poezii, lucruri bune, lucruri rele, orice.
Dar trebuie să scrieți în fiecare zi.
Țineți mereu un pix la voi. Scrieți oricând vă vine inspirația.
Nu veți primi notă pe ele.
Nu pot să dau un 9 sau 10 pe adevăr, nu-i așa ?
Și nu le voi citi decât dacă îmi veți permite voi.
Va trebui să verific că ați scris ceva, dar voi face doar așa,
le voi răsfoi ca să văd cât ați scris în fiecare zi.
Dacă vreți să le citesc, am aici.. Scuză-mă, am aici un dulap.
Are încuietoare. O să-l țin deschis în timpul orelor
și vă puteți lăsa jurnalul aici dacă vreți să-l citesc.
O să închid dulapul ață la finalul fiecărei ore de curs.
Bine ?
Deci, puteți veni fiecare să vă luați câte un jurnal.
Când sunteți pregătiți..
Eva stă deoparte, dar știu că vrea să se implice.
E foarte încăpățânată.
M-a surprins cu adevărat Brandy, care niciodată nu spune nimic,
dar a fost prima care a venit să ia jurnalul. Eu..
Dragă, aici. Stai jos.
- E în regulă, serios. - O să mut asta.
Nu mă deranjează să stau în picioare. Mâncarea se duce drept în jos.
- Cât timp îți mai ia ? - Nu știu.
- Vrei să m-ajuți ? - Nu chiar, desenez foarte prost.
- Ești arhitect. - Bine, bine; nu vreau să ajut.
Ce s-a întâmplat ? ER ceva în neregulă ?
Nu, nu e nimic.
Păi, știi, vreau să aud toate astea, chiar vreau.
Doar că..
Am senzația că n-am mai vorbit despre nimic
altceva decât slujba ta de o grămadă de timp.
Îmi pare rău.
- Deci, cum mai e la serviciu ? - Nimic special.
Nu vreau să vorbesc nici despre asta.
Vreau doar să stăm împreună. Vreau să mă simt acasă.
ȘI vreau să fiu cu profesoara mea.
Întotdeauna am avut fantezia asta despre cum ar fi să fii ținut după ore.
Păi, îmi pare rău că mi-am lăsat bureții la serviciu.
Toți ceilalți profesori muncesc atât de mult în afara orelor de curs ?
Nu știu. Eu cam improvizez.
Și ceilalți profesori nu prea vorbesc cu mine. Adică, Brian și Margaret..
- Dragă, nu vreau mă gândesc. - Scuze. Bine, nu gândi.
- Vreau doar să.. - Sunt aproape gata, ok ?
Cât îți mai ia ?
Nu mult. Promit.
Vă mulțumesc că ați venit. Susan e un elev excelent.
- Mă bucur că v-am văzut. - Noapte bună. Aveți grijă.
- Jim, îți mulțumesc. - Și eu, Brian.
Vă mulțumesc că ați venit la Noaptea Părinților.
Conduceți încet.
În fiecare război, există un inamic.
Am văzut-o pe mama cum a fost bătută aproape mortal
Și am văzut cum valuri de lacrimi și sânge îi curgeau pe față.
M-am simțit inutilă și înfricoșata și furioasă atunci.
M-am simțit inutilă și înfricoșata și furioasă în același timp.
Stai aici, Brandy. Ai grijă de copii !
- Adu-mi banii ! - Ai grijă de copii !
Încă mai pot simți loviturile de curea pe spate.
O dată, nu putea să plătească chiria.
În noaptea aia a oprit mașina și a arătat spre trotuar.
Ne-a spus : "Alegeți-vă un loc."
Clive era prietenul meu. M-a apărat de multe ori.
Eram ca un pumn închis noi doi, ca o armată.
- E greu. - Da.
Asta e chestia adevărată. Nimeni n-o să se ia de noi de-acum.
Dar trebuie să ne antrenăm, pentru că chestia asta e puternică.
Dacă tragi..
Am stat acolo până când a venit poliția.
Dar când vin, tot ce văd ei este un negrotei, un pistol și un cadavru.
M-au dus la școala de corecție. Prima noapte a fost cea mai înfricoșătoare.
Prizonierii loveau în pereți,
folosindu-și semnele bandei din care făceau parte, strigând de unde erau și cine erau.
Am plâns în prima mea noapte acolo. Nu pot permite cuiva să știe asta.
Am petrecut următorii câțiva ani intrând și ieșind din diverse celule.
Îmi fiecare zi mă gândeam : "Când o să fiu liber ?"
Fratele meu m-a învățat ce înseamnă viața pentru un tânăr negru.
Fă ce trebuie să faci, fii pește, fă trafic, orice.
Învață culorile pe care trebuie să le știi, însemnele bandelor.
Poți sta la un colț de stradă, la un alt colț nu poți sta.
Învață să taci. Un cuvânt greșit te poate omorî.
Dacă te uiți în ochii mei, vezi o fată iubitoare.
Dacă te uiți la zâmbetul meu, nu o să observi nimic în neregulă.
Dacă îmi ridici cămașa, o să vezi vânătăile.
Ce am făcut să-l înfurii atât de tare ?
La 16 ani, am văzut mai multe cadavre decât un medic legist.
De fiecare dată când ies din casă înfrunt pericolul de a fi împușcat.
Pentru toți ceilalți, e doar încă un cadavru la un colț de stradă.
Ei nu știu că era prietenul meu.
În timpul războiului din Cambodgia,
tabăra de refugiați i-a luat tatălui meu toată mândria.
Câteodată încearcă să-mi facă rău mie și mamei mele.
Simt că trebuie să-mi protejez familia.
Mă gândeam ce bomboane să aleg, când am auzit împușcăturile.
M-am uitat în jos și am văzut că unuia dintre prietenii mei
îi curgea sânge din spate și pe gură.
A doua zi, mi-am ridicat cămașa și mi-am pus un pistol la brâu.
Îl găsisem pe o alee de lângă casa mea.
Nici nu știu cum a început războiul ăsta.
Sunt doar două tabere care s-au provocat una pe cealaltă prea mult.
Cui îi pasă de ce s-a întâmplat așa ?
Sunt fiica tatălui meu.
Și când mă vor chema să depun mărturie, îi voi apăra pe ai mei, indiferent ce s-ar întâmpla.
Nimănui nu-i pasă ce fac. De ce să pierd timpul venind la școală ?
Prietenii mei sunt soldați, nu militari, ci ai străzii.
Luptă pentru viețile lor.
Urăsc senzația rece pe care mi-o dă pistolul lipit de piele.
Mă face să tremur.
E o viață nebună. Când intri, nu mai poți ieși.
De fiecare dată când recrutez pe cineva
și-l fac membru al bandei noastre, e ca un nou botez.
Ei ne dau viețile lor, noi le dăm o nouă viață.
AM pierdut mulți prieteni care au murit într-un război nedeclarat.
Pentru soldați și pentru mine, merită.
Riscă-ți viața ferindu-te de gloanțe, apăsând pe trăgaci.
Totul merită.
Rom și Coca.
Haide, mai.
Asta e..
Dl. Gruwell ? Masa d-voastră e gata. Urmați-mă.
- Tată, le țin eu. - Bine.
Tată, nu știu ce să fac cu astea.
Nu sunt un asistent social. Abia sunt profesor.
Mulțumesc.
Copiii ăștia au 14, 15 ani
și dacă supraviețuiesc unei zile, e destul pentru ei.
Și eu ar trebui să-i învăț ?
Ascultă-mă.
Nu ești responsabilă pentru viețile lor din afara sălii de curs.
- Doar fă-ți treabă cât de bine poți. - Cum ?
Administrația nu-mi dă resurse,
cărți, sau susținere.
Deci, ce să fac ?
Îndeplinește-ți îndatoririle până la sfârșitul anului școlar,
dar asigură-ți un alt post.
Succesul vine cu experiență.
Deci, câștigă experiență.
Dar orice ai face, trebuie să ții minte că nu e decât o slujbă.
Dacă nu ți se potrivește asta, fă rost de o alta.
O să vinzi sutiene la un magazin ?
E o slujbă part-time.
Mi-e greu să fac rost de cărți și alte lucruri pentru copii.
Deci, niște bani în plus mi-ar da mai multă libertate
să fac ce vreau.
Și așa poți juca tenis cu Evan după serviciu.
Stai să văd dacă înțeleg bine.
O să îți iei o altă slujbă ca să îți plătești slujba curentă.
E temporar. Promit.
După ce le mai cresc notele copiilor, o să primesc mai mult ajutor de la școală.
Și pe deasupra, am reduceri ca angajat. Nu e minunat ?
- Vrei un televizor nou ? - Da.
Scuzați-mă, dacă aș vrea să cumpăr cărți în număr mare,
primesc vreun fel de reducere ?
- Cărțile astea sunt noi-nouțe. - Știu.
Ok, băieți și fete, ascultați.
Singura problemă cu cartea asta e că
e despre un membru al unei bande și conține violență,
deci s-ar putea să nu o puteți citi ca parte din planul de învățământ.
Deci o să fac tot posibilul să obțin permisiunea pentru asta, bine ?
A fost dificil să le atrag atenția.
Până de curând, singurul lucru pe care îl urau mai mult decât unii pe ceilalți eram eu.
I-ați unit și ăsta e un început bun.
Ce pot face pentru d-voastră ?
Vreau să fac mai multe cu ei și am nevoie de ajutorul cuiva cu o poziție înaltă.
Trebuie să discutați asta cu șeful catedrei dumneavoastră și cu directorul liceului.